"Vi tror ikke, vi frygter kun."
- Ville du se os? - Ja.
Jeg forlader byen et stykke tid.
Ferie?
Det er det, alle gerne skulle tro.
Politimester Harden overtager, mens jeg er væk.
Har det med din brors død at gøre?
Måske.
Hvis du får en besked fra mig, mens jeg er væk,
sms, e-mail eller andet, skal du bare ignorere den.
Den er ikke fra mig.
Hvis jeg vil kontakte dig, så gør jeg det direkte gennem Rosalee.
Er du i nogen form for fare?
Det vil jeg tro.
Er der noget, vi kan gøre her?
Ja, hvis nogen spørger, så har jeg det skønt på Tahiti.
Hvorfor kommer vi så sent?
Fader Paul vil forsøge at hjæle dig.
Der sker dig ikke noget, søn.
Han giver mig ikke en indsprøjtning ligesom lægerne, vel?
Nej. Nej, skat.
Monsignore er klar til at se jer.
Undskyld, monsignore,
de er her.
Bring dem ind.
Daniel, det glæder mig, at du er her.
Der er ikke noget at være bange for.
Hvordan har du det?
Godt.
Jeg vil forsøge at hjælpe dig. Det forstår du godt, ikke?
Okay.
Alt går i orden, søn.
Vi er lige udenfor.
Men jeg vil med jer.
Nej. Nej, du skal...
Du skal blive her sammen med monsignore Paul.
Du kender ham. Der er ikke noget at være bange for.
Jeg forstår ikke, hvorfor én af os ikke kan blive derinde.
Her.
Kom her.
Det skal nok gå godt.
Det kommer til at fungere.
- Og hvis det ikke gør? - Det skal det.
Vi har prøvet alt.
Vi har ikke prøvet det her.
Jeg vil hjem.
Det skal nok gå godt, Daniel.
Hold ham!
Bind ham, så han ikke gør skade på sig selv.
- Hvad var det? - Vi må hellere gå derind.
Luk os ind!
Åbn! Åbn døren nu!
Åbn døren nu!
26-årig mand, identificeret som Mathew Bard, blev fundet bevidstløs.
Præsteelev, der arbejder her i kirken.
Det er ham.
Indenfor har vi liget af monsignore Paul Dobbs.
- Er monsignore Paul død? - Ja.
Og ikke af naturlige årsager.
Han har været her så længe, jeg kan huske.
En dreng er forsvundet. Han hedder Daniel Keary.
Det er hans forældre.
De er rystede. De ved ikke, hvad der skete med deres søn.
Hvor skete det hele?
I forrummet.
Der er et åbent vindue. Vi tror, at drengen slap ud den vej.
Jeg har betjente på gaden.
Faren var ude af sig selv, da vi kom.
Han havde ledt over alt. Jeg har sendt en eftersøgning ud.
- Hvor gammel er drengen? - Ni år.
Forældrene tvang døren op, da det hele gik amok.
Og med "det hele" mener jeg det, der tilsyneladende
tyder på en eksorcisme.
En eksorcisme?
Forældrene ringede til alarmcentralen. Døren var åben, da vi kom.
Det samme var vinduet.
Hvor fandt I præsteeleven?
Det er et billede af stedet, som vi fandt det.
Hvem ellers var i rummet?
Ifølge Keary-familien kun deres søn.
Kan en ni-årig dreng gøre det her?
Måske angreb de voksne hinanden.
Der skal mange kræfter til det her.
Ja...
Forældrene var de første i rummet.
Tror du, de taler sandt?
Vent.
Hører I det?
Hvad?
Daniel...
Jeg er kriminalassistent Burkhardt.
Er du okay?
Du er i sikkerhed nu.
Vil du ud?
Dine forældre er i det andet rum.
Vil du have, at de kommer ind?
Ja.
Jeg henter dem.
Vil du fortælle mig, hvad der skete?
Gjorde mændene dig fortræd?
Jeg løsner det reb fra dit håndled, okay?
Okay.
Mor!
Jeg vil sikre mig, at han ikke ser det.
Kom her, skat. Kom her.
- Åh gud, Tom. - Det er i orden. Han er okay.
Han har været igennem en yderst belastende oplevelse for en ni-årig.
Hans immunforsvar er blevet hårdt belastet,
hans trombocyttal er lave, og antallet af hvide blodlegemer er forhøjet.
Vi tager prøver igen om 48 timer,
så ser vi, hvordan han har det.
Forundersøgelserne på stedet viser brug af mange kræfter og vold.
Vi ved ikke, hvem der står bag, men personalet her bør vide det.
Hvornår kan vi snakke med ham?
Han har fået beroligende midler siden ankomsten. Vi tager dem gradvist fra ham.
Giv os 24 til 48 timer.
Det virkede til, at Daniel forandrede sig pludseligt.
For cirka et år siden
skiftede han fra at være en sød og rar dreng
til at være en dreng, jeg ikke kender mere.
Han begyndte at få voldsomme humørsvingninger.
Voldelig og grov.
Tog I ham med til lægen, en psykiater?
Ja, vi tog ham med til alle læger, alle speciallæger, vi kunne finde.
Ingen kunne stille en diagnose.
Daniel ved ikke engang, hvornår han har én af de her episoder.
Monsignore Paul fortalte os, at der er...
Der er tilfælde...
Tilfælde, hvor der ikke er nogen medicinsk
eller psykologisk forklaring.
Jeg har aldrig troet på besættelse før det her.
Er Daniel din biologiske søn?
Selvfølgelig er han vores.
Er der nogen fysisk forandring hos Daniel?
Nogle gange.
Kan du beskrive den?
Hans ansigt forandrer sig,
som om der er nogen inde i ham, der prøver at styre ham.
Har du nogensinde set andre forandre sig på den måde?
Nej.
Der sker noget
forfærdeligt i min søns indre.
Så vi ved, hvad vi har med at gøre her, ikke?
Jeg ved det ikke.
Han sagde, han så noget i Daniel.
Hvis Daniel er et Wesen, så er faren det også.
Eller moren. Eller begge to.
Mindst én af dem må være det, tror jeg.
Hvad nu, hvis den ene er det, og den anden skjuler det?
Jeg tror, det er vanskeligt at skjule i længden.
WIENS INTERNATIONALE LUFTHAVN
Det er forbudt at parkere i taxazonerne.
Fint.
Det er længe siden, jeg var her sidst.
Og vi gør vores bedste for, at ingen finder ud af det.
Det, der skete med din bror, skal helst ikke ske med dig.
Hvordan går tingene efter hans død?
Ingen er særlig godt tilpas.
Hvornår er mødet?
Alle er ikke ankommet endnu.
Hvad med Fornay?
Han kommer. Det gør Tavitian også.
Hvad med Lucanus?
De begravede stridsøksen.
Lucanus er død.
Tavitian har overtaget styringen af Ceux de la Resistance Nord,
og han har sammensluttet den med Resistencia Maquis.
Han styrer hele syden.
Det ændrer nogle alliancer.
Forhåbentlig ikke vores.
Hvor skal jeg være?
Et sted, du ikke vil bryde dig om.
Hvis den ene forælder er et Wesen, og den anden ikke er det,
hvad bliver barnet så?
Du mener et Wesen og en Kehrseite?
Ja.
Tiden er vist kommet
til at snakke om blomsterne og Bienen-Wesen.
Okay.
Hvis begge forældre er et Wesen, så bliver barnet det også.
Hvis den ene forælder er et Wesen, og den anden er en Kehrseite,
er der en 50/50 chance for, at barnet også bliver et Wesen.
Medmindre den, der er en Kehrseite, er Kehrseite-Gentrager.
Så bliver barnet uden tvivl et Wesen.
Lad os lade som om, jeg forstår det, I lige har sagt.
Hvis begge forældre er et Wesen men forskellige slags, hvad så?
Du mener en Grundverschiedene-situation ligesom os?
Det er ikke, fordi vi ønsker at snage.
Jo, vi gør.
I så fald ser du på en Vorherrscher.
Men...
Så længe det er sundt, er vi ligeglade.
Burkhardt.
Vi er på vej.
Præsteeleven er ved bevidsthed.
Tak for jeres hjælp. Tror jeg nok.
Forvent ikke, at I vil forstå det efter én snak.
WIEN
Du vænner dig til lugten.
Det tror jeg ikke.
Sidst jeg var et sted som det her,
løb min mor og jeg for livet.
Fra min familie.
Kun én vej ind og ud, ikke?
Det bryder jeg mig ikke om.
Nej.
Den fører direkte ned i kloaken,
som fører til Donau-floden.
Dette rum blev brugt under mange krige og revolutioner.
Det ser temmelig smalt ud.
Det blev bygget, da folk var mindre.
- Jeg er sikker på, du kan være der. - Jeg er sikker på, jeg ikke vil.
Ikke i det jakkesæt.
Hvor længe skal vi blive her?
Indtil vi bliver kontaktet angående mødet.
Det er noget, min far lærte mig.
Og inden din familie dræbte ham.
Kirken gør sig stort besvær med at sikre,
at alle medicinske og psykologiske forklaringer
kan udelukkes, før man skrider til handling.
Mange flere sager om besættelse afvises
af kirken end sager, der accepteres.
Monsignore var sikker i dette tilfælde.
Han ville gøre alt for at hjælpe Daniel.
Hvad skete der i det rum?
Monsignore startede med eksorcismen.
Han beordrede bæstet om at komme ud.
Det skete alt sammen så hurtigt.
Daniel angreb os,
men han kan ikke bebrejdes, han er et uskyldigt barn.
I bandt én af hans arme.
Forventede I vold?
Jeg begyndte at holde ham nede, da bæstet kæmpede for at få kontrol over ham.
Vi var bange for, at han ville skade sig selv.
Så du en fysisk forandring hos drengen?
Det, jeg så, var ikke Daniels ansigt.
Det var en dæmons ansigt.
Hvad har vi med at gøre?
Er drengen et Wesen, eller er han,
og jeg tøver med at sige det,
besat af en dæmon?
Jeg tror ikke, han er et Wesen.
Hvis én forælder var det, ville de vide det,
og de ville ikke udsætte deres barn for det her.
- Det vil sige en dæmon. - Jeg har ikke andet.
Bare du ikke havde sagt det.
Jeg så det! Jeg så det! Et slags uhyre i drengen!
Du er nødt til at slappe af og falde ned.
Træk vejret.
Daniel.
Hvad i alverden er det her?
- Jeg ved det ikke. - Jeg ved, hvad det ligner.
Hvordan håndterer vi det?
Jeg tror bare, vi skal holde os tilbage.
Det var virkelig underligt.
Jeg tror, den reagerer på konfrontation.
Jeg vil hjem.
Vi er nødt til at sætte en vagt uden for.
Ja.
- Jeg er nødt til at se min patient. - Vi er nødt til at snakke.
Der sker noget med den dreng,
som ingen er i stand til at forklare.
Jeg tror ikke på noget af det. Kom af vejen.
Hvis du provokerer drengen, vil du hurtigt komme til at tro.
Alle, der går ind i det rum, er i fare for fysisk vold.
Vi har allerede en død præst og en kvæstet præsteelev.
Hvad forventer I, at vi skal gøre?
Intet, der kan opfattes som en trussel.
Ingen blod, ingen prøver.
Kun mad og overvågning.
Vi har en enhed på vej.
Hvad skal jeg sige til personalet?
At du ikke vil have, at de kommer til skade.
I får 24 timer.
Hvis han er så farlig, skal han ud fra dette hospital.
WIEN
- Hallo? - Adalind Schade?
Ja.
Din tilstedeværelse er påkrævet i aften i huset.
Må jeg spørge, hvad det drejer sig om?
Vi sender en bil.
Er du sikker på, forældrene ikke er Wesen?
Jeg er ikke sikker på noget som helst.
Jeg har bare ikke set tegn på, at de er det.
Og det her er anderledes end noget andet, jeg har set.
Skete der ikke nogen Woge med ham?
Nej, det er mere som en intern kamp.
Det ligner klassisk djævledyrkelse,
men vi håber, I har en anden forklaring.
Hvad?
Jeg tænkte bare...
Det er jo myter, ikke?
Tænker du det samme som jeg?
Det tror jeg. Grausen, ikke?
Det lyder det som.
Er det et Wesen?
Ikke rigtigt.
Alle generationer har hørt historier om Grausen.
De går lang tid tilbage.
Man troede, de var en Wesen-ånd, der invaderede et barn.
- Men aldrig et Wesen-barn. - Kun Kehrseite-børn.
Men den tro har ændret sig med medicinens og videnskabens fremskridt.
Nogle mener, det er en mutation.
Hvad er det så?
Nick, disse hændelser er utroligt sjældne.
- Jeg mener... - Det er ligegyldigt,
for man har altid håndteret dem på samme måde.
Hvordan?
De forsvandt.
Wesen-rådet står for håndteringen af dem.
Engang i 1600-tallet
kommunikerede rådet for første gang med Royals og Grimm.
De skabte en alliance. Af hensyn til alles sikkerhed.
Man formoder, at hvis en Grausen får lov at udvikle sig helt,
bliver den til én af verdens mest berygtede psykopater
og vil til tider skabe stor ødelæggelse på hele kontinenter.
Historisk set er Wesen skyld i Grausens handlinger.
Derfor skrider rådet ind.
- Hvad er det for et råd? - De håndhæver Wesen-lovene.
Har I jeres egne love?
Det kan du tro.
Hvis der er tale om en Grausen, er vi nødt til at informere rådet.
Hvad fører den information til? At Daniel forsvinder?
Grundlæggende.
Ja. Det er en dødsdom for drengen.
Det er en dødsdom for os, hvis vi ikke gør det.
Hvordan ved vi, at han er en Grausen?
Loven er utvetydig.
Selvom det bare er en mulighed, skal rådet informeres.
Derfor burde vi slet ikke have denne samtale.
- Og det fortæller I nu? - Hør...
Hvis vi vidste, I ville snakke om Grausen,
havde vi sagt: "Snak ikke om Grausen."
Rådet bekymrer os ikke, det gør drengen.
Nu kan vi bekymre os om begge dele.
Tak.
Kan vi ikke bare lade Nick løbe med det?
Hvis de finder ud af, vi ikke fortalte det,
og desuden indgik en aftale med en Grimm bag deres ryg...
Så tror jeg, det er et spørgsmål om tid, hvem der bliver begravet først.
Jeg vil ikke til din begravelse.
Jeg er nødt til at fortælle dem det.
Kom ind.
Jeg kom, så hurtigt jeg kunne.
Godt. Du kan tage af sted, så snart du kan.
Vi har modtaget rapporterne om besættelsen af et barn.
Grausen.
- Hvad ved vi? - Ikke meget, er jeg bange for.
En præst er død.
Og barnet, en ni-årig dreng, ligger på hospitalet.
Påtager du dig ansvaret for det, der skal ske?
Ja.
Det her blev skrevet i 1520.
Der er mere fra 1683.
1741, 1804.
I alle tilfældene troede Grimm,
at den havde med et Wesen at gøre.
Men det viste sig, at det var en Grausen.
Det var deres teori, eller tro eller myten.
Men der foregår noget i den dreng.
Jeg kan bare ikke finde ud af det.
Lyt til det her. 1920.
"Efter mit møde med det, jeg nu konkluderer, er en Grausen,
"står jeg tilbage med et unægteligt faktum.
"Grausen er ikke Grimm-domæne, da de ikke er Wesen.
"Jeg har derfor informeret rådet, ligesom mine forfædre gjorde det.
"Men jeg står tilbage med et nagende spørgsmål.
"Jeg tror ikke, det er en besættelse af en djævel eller dæmon.
"Jeg tror, det er en sygdom, hvis egenskaber jeg ikke kender
"eller måden, den overføres på."
Giver det nogen mening baseret på det, du har set?
På hospitalet sagde de, at antallet af hvide blodlegemer var forhøjet,
og at hans immunforsvar var belastet.
Det tyder på en infektionssygdom.
Hvor længe sagde forældrene, det havde stået på?
- Cirka et år. - Hvad skete der for et år siden?
Det ved jeg ikke.
Hvis det er en sygdom,
kan den være blevet overført inden da
afhængigt af inkubationsperioden.
Hvilken sygdom vil fremkalde den form for adfærd?
Der er alle mulige former for patogener, virus og bakterier,
der kan påvirke centralnervesystemet
eller ældre dele af hjernen, der styrer adfærden.
Og nye patogener opdages hele tiden.
Det har en lang historie.
Men tilsyneladende ikke helt almindelig.
Hvilket vil forklare, hvorfor den ikke er velforstået.
Jeg tror, du skal snakke med forældrene
og finde ud af, nøjagtigt hvad der skete for et år siden.
Skal jeg snakke med forældrene om patogener
og inkubationsperioder?
Jeg henter min frakke.
WIEN
Verrat.
Kalder du det et sikkert hus?
Ikke mig. Det var der en anden, der gjorde.
- Vi må af sted. - Vent.
Ikke den vej.
Jeg vil tale med nogen, der kan lade mig komme ind og se min søn.
Undskyld.
Der er en politibetjent uden for vores søns værelse, som ikke lader os komme ind.
Vi beklager. Vi kan ikke løbe risikoen for, at andre kommer til skade.
De hjælper ham ikke her.
Vi ved ikke, om de kan.
Det er Juliette Silverton. Hun arbejder med mig på sagen.
Jeg beklager, men vi er nødt til at stille jer nogle flere spørgsmål.
Flere spørgsmål hjælper ikke vores søn!
Vi er nødt til at vide, hvad der skete for et år siden,
da I begyndte at mærke en forandring i Daniels adfærd.
Der skete ingenting. Der skete ingenting.
Det er kommet som et lyn fra en klar himmel, og det er bare blevet værre.
Hvad med en måned eller to inden?
Vi var på ferie.
Hvor var I henne?
Egypten, Israel, Jordan, med en rejsegruppe.
- Hvordan havde Daniel det på rejsen? - Han havde det fint.
- Men, nej... - Han havde det fint.
Nej, han fik influenza. Han var syg i cirka tre dage.
De gav ham antibiotika, og han blev rask.
Tog de nogen prøver, såsom en kultur?
Nej, de sagde, det var influenza, og at han kunne have fået den hvor som helst.
Han svømmede i Jordan-floden, vi var ved Det Døde Hav, på vandreture...
Undskyld. Jeg ser bare ikke, hvad det har med noget at gøre.
Vi ved det ikke. Vi undersøger bare alle spor.
Hvornår kan vi se vores søn?
Lad mig spørge.
Så det er muligt, han kan være blevet inficeret under ferien.
Når et patogen trænger ind i kroppen, opstår der en immunreaktion.
Det må have været noget meget eksotisk, for at lægerne kunne overse det.
Er der problemer?
Nej. Her har været stille.
Ingen er gået ind eller ud?
For at være ærlig, så har de holdt sig væk.
- Han ser så ung ud. - Ja.
Det er et sært sted at anbringe dine sko.
Hvad?
Du lagde dine sko i skuffen.
Jeg tror ikke, at Daniels adfærd
skyldes virus eller bakterier.
Det må have en mere direkte påvirkning af adfærden.
Én af mine kolleger foretog et case-studie,
da jeg læste til dyrlæge, om en gruppe fuldblodsheste,
der blev fløjet til Dubai til et løb,
og der opstod stormvejr, som tvang transportflyet
til at mellemlande i Jordan.
Da hestene vendte tilbage til USA,
udviste de en ekstremt aggressiv adfærd.
Okay, Daniel var i Jordan.
Hun mente, at hestene skulle reddes,
at deres adfærd skyldtes et protozo, der minder om toxoplasmose,
og, hvis hun bare kunne slå parasitten ihjel,
ville hestene blive normale igen.
Fungerede det?
Nej, de aflivede hestene, inden de kunne behandles.
Det ser ud til at være standardbehandlingen for det, der ikke kan forklares.
Okay!
Der går du virkelig over grænsen, Nick.
Det er lidt sent, makker.
Hvem er du?
Jeg leder efter Rosalee Calvert.
Jeg er her i rådets ærinde.
Nick? Hvad foregår der?
Det er ikke Nick.
- Rosalee Calvert? - Ja?
Jeg må vide, hvor drengen er.
Jeg har ikke meget tid, fru Calvert.
Han ligger på St. Joseph's Hospital.
Rådet værdsætter din loyalitet.
Jeg beklager, jeg vækkede jer.
Hvad skulle jeg gøre?
Jeg kan ikke bare lade fyren tage derhen og...
Monroe.
Jeg må fortælle det til Nick. Undskyld. Jeg er nødt til det.
Folk ville nødvendigvis ikke have forstået konceptet
om en parasit, der lever i kroppen, for hundreder af år siden.
Og hvis den manifesterede sig selv fysisk
og blev opfattet som en djævlebesættelse,
ja, så kan man på en måde forstå, at alle havde så travlt med at dømme.
Så du siger, der er en måde at få protozoet ud af Daniel?
Nej, jeg siger, vi er nødt til at slå protozoet i Daniel ihjel.
Og hvordan i alverden gør vi det?
Det ved jeg ikke uden at vide, hvad protozoet har brug for for at overleve.
Monroe. Hvorfor er du stadig vågen?
En fyr fra rådet har lige været her.
Han ville vide, hvor drengen var.
Fortalte I ham det?
Undskyld, Nick, vi var nødt til det.
Men jeg tager med jer. Jeg kan identificere ham.
Vil det ikke bare bringe dig og Rosalee i fare?
Jo, det er muligt. Men...
Så lad være.
Det er meningen, at en betjent skal stå vagt ved døren.
Hvor er han?
Han er her ikke.
Vi udskrev Daniel Keary for en halv time siden.
Hvorfor?
Fordi vi ikke ved, hvad vi skal behandle ham for.
Hans forældre tog ham med hjem.
Tænkte I ikke på at informere os?
Politiet blev informeret.
Den vagthavende betjent vidste, hvad vi gjorde.
Hospitalet har brug for senge til patienter, vi kan behandle.
Undskyld, jeg kom så hurtigt, jeg kunne.
De udskrev Daniel.
Jeg ved det, jeg har lige fået beskeden.
Vi må tage hjem til dem.
Der er uvejr på vej fra...
Jeg ved ikke, hvad vi skal gøre.
Jeg føler mig ikke tryg. Jeg kan ikke sove.
Det er vores søn, Nancy. Hvad kan vi gøre?
Hvis han tager fat i dig igen, som han gjorde sidst, hvad så?
Hvis han gør det samme ved dig som ved monsignore Paul, hvad så?
Jeg ved det ikke!
Hvem er det?
Det er de betjente.
Hvad vil de? De anholder ham.
- Hvad vil I? - Undskyld, vi forstyrrer, hr. Keary.
Vi tror, vi har fundet ud af, hvad der er galt med Daniel.
Hvad?
Da I var på ferie, og Daniel blev syg, var det muligvis ikke influenza.
Nej, det var influenza.
Han havde feber og influenzasymptomer.
Lægen undersøgte ham, det gjorde I ikke.
Men nu siger I, at han har hvad?
Vi tror, det kan være et sjældent protozo, en slags parasit.
Det kunne have været i vandet, da han svømmede.
Hvor er Daniel?
På hans værelse, han sover.
Hvis det, I tror, er sandt, kan det så behandles?
Forhåbentligt.
Først må vi identificere parasitten.
Det kan gøres ved at undersøge for antistoffer.
Må vi se til ham?
Bagefter kan vi tale om muligheden for at undersøge ham igen.
Tom.
I morgen kan vi arrangere en undersøgelse hos en specialist.
Du må forstå, at vi allerede har været igennem så meget.
Det er svært at gøre os store forhåbninger om endnu en ny teori.
Jeg forstår.
Hvad ved vi om ham fyren fra rådet?
Kun at han er her.
Vi kan tjekke flyselskaberne.
Han må være ankommet lidt efter...
Åh gud...
- Drengen er væk. - Jeg følger efter dem.
Bliv i huset.
Find ham!
Vil du have mig til at skyde ham?
Ja, det vil jeg faktisk. Men ikke endnu.
- Kan du klare ham? - Af sted.
Daniel!
Af sted
Du skal ikke være bange. Vi prøver at hjælpe dig.
Daniel!
Nick!
Jeg tror, jeg ved, hvor han er.
Vi byggede en fæstning sammen.
Det er virkelig koldt. Hvis han bliver her meget længere, kan han dø.
Her er den! Daniel!
Daniel!
- Han fryser. - Vent, vent.
Vær forsigtig, når du vækker ham.
Han er meget kold. Jeg tror, han er underafkølet.
Åh gud, se!
Det sker igen.
Vi må få ham tilbage til huset og opvarme ham.
Hvis den tingest har brug for en menneskekrop at leve i,
er den så ikke afhængig af kroppens temperatur?
Jo.
Hvad sker der så, hvis kroppen er for kold til den?
Så dør den.
Vent, hvad snakker du om?
Visse organismer kan kun overleve inden for et begrænset temperaturområde.
Faldet i kropstemperaturen kan dræbe det, der er i ham.
Vent, hvordan ved vi, at det ikke også dræber Daniel?
Hvis hans kropstemperatur falder for meget og for hurtigt...
Hvordan ved vi, at det ikke allerede er sket?
Nick, vi kan ikke gøre det her.
Det kunne være Daniels eneste chance.
Han er min søn!
Så må du tage beslutningen.
Åh gud, der sker noget.
Hvad er der galt?
- Hvad er det? - Det virkede.
- Hvad sker der? - Parasitten dør.
- Vi må få ham hjem nu. - Kom så.
Nick, tag en prøve.
Åh gud! I fandt ham!
Han skal varmes op.
Læg ham på sofaen, hent nogle tæpper.
Tag det våde tøj af ham, og varm hans krop langsomt op.
Bliver han rask?
Det tror jeg.
Frk. Schade? Prinsen vil se dig nu.
Prinsen?
Livet går videre, min kære. Det gør familieforetagendet også.
Godaften, frk. Schade.
Jeg har glædet mig til at møde dig.
- Hvem vidste, jeg skulle komme? - For mange.
Men Breslau ordnede det sikre hus.
Jeg kan ikke vente med at møde ham.
Først skal vi have dig ud herfra.
Min tur.
Det er Daniel Kearys lægejournaler fra efter, vi tog ham ind.
Hvad beviser de?
At Daniel var inficeret af en parasit,
som fik ham til at opføre sig som det, du og rådet kalder en Grausen.
Det er ikke en besættelse af en dæmon, det er ikke mutation, og Daniel er blevet helbredt.
Du er en Grimm. Du burde vide bedre.
Jeg er nødt til at se drengen.
Nej, det er du ikke.
Og du må tage mit ord for det
på grund af det, mine forfædre og rådet underskrev
i Wittenberg-pagten i 1682.
Tag journalen med, når du går.
Rådet skal læse den.
Du lader mig gå.
Jeg vil gerne tro på, at vi lever i en oplyst tidsalder,
hvor frygt ikke driver tro.
Det er sandheden bag frygten.
Frygt er ikke nemt at ændre.
Forsøg.
Tror vi på denne journal?
Han var ikke tvunget til at lade mig gå.
Så nogle af tingene, vi har hørt om Grimm, er sande.
Jeg tror ikke, han kan sammenlignes med andre, vi har haft med at gøre.
Overvåg drengen.
Og den Grimm.
"Da Daniel Kearys krop
"blev så kold, at den var underafkølet,
"kunne Grausen ikke længere overleve.
"Efterfølgende undersøgelser
"af drengen
"beviste, at..."
Jeg glemte det. Hvad?
Beviste, at den encellede eukaryote organisme,
identificeret som daemoni adspicio,
var ansvarlig for adfærdsændringerne hos drengen.
Det er ikke altid nemt at vide, hvad man skal tro på.
Hvordan staver man til "eurkaryote"?
E-U-K...
- A-R-Y... - A-R-Y.
- O-T-E. - O-T-E.
Danish